Author: Admin

Ти не лукавила зо мною, Ти другом, братом і сестрою Сіроті стала. Ти взяла Мене, маленького, за руку І в школу хлопця одвела До п'яного дяка в науку. "Учися ,серденько, колись з нас будуть люде ",-
ти сказала. А я послухав, і учивсь, І вивчився. А ти збрехала. Які з нас люде?

Учениці 9 А класу ЗОШ №18
Проклової Дарини
Учитель: Стадніченко О.Д.

Шевченкове слово в віках не старіє...

Свою Україну любіть.
Любіть її… во врем'я люте,
В остатню, тяжкую мінуту
За неї Господа моліть!

Він був сином мужика — і став володарем в царстві Духа.
Він був кріпаком — і став велетнем у царстві людської культури
Іван Франко

Року 1814, з 26 на 27 лютого старого стилю, темної ночіi, перед свiтом в селі Моринцях на Звенигородщинi, в хатi Григорія Шевченка, крiпака пана Енгельгардта, блиснув у вiкнi єдиний на все село вогник: народилась нова пановi крiпацька душа, а Українi - її великий спiвець Тарас Шевченко.

“Не вмирає душа наша”